ECONOMIA
Els territoris més industrialitzats de Catalunya tenen menys desigualtat de renda
Un estudi del Govern comprova que hi ha menys cohesió social a les zones on augmenta el pes dels serveis
Els territoris més industrialitzats de Catalunya tenen menys desigualtats de renda. Aquesta és una de les principals conclusions de l'estudi Geografia de la indústria i cohesió social, elaborat per l'Institut d'Economia de Barcelona per encàrrec del Govern. L'informe demostra empíricament que la indústria contribueix a reduir les desigualtats i, en aquesta línia, comprova que hi ha menys cohesió social en les zones on ha augmentat el pes dels serveis en detriment de la indústria. L'informe assenyala que els territoris en els quals la distribució de la renda entre els seus habitants és més equitativa són els d’Igualada, Olot i Guissona i això s’atribueix a l’elevat pes del sector industrial en aquestes zones.
De fet, Guissona té un pes de la indústria que és 3,5 vegades més alt que la mitjana catalana, el d’Igualada és el doble i el d’Olot s’aproxima al doble. Els casos de Guissona i Olot estan molt centrats en la indústria alimentària i el d’Igualada, en el tèxtil, confecció i cuir. La relació entre la indústria i la desigualtat s’explica perquè quan els treballadors d’aquestes indústries redueixen el seu pes, el mercat laboral es polaritza en dos grups: "el dels llocs de treball molt ben remunerats amb nivells de formació alts i un altre grup amb un nombre creixent de llocs de treball de feines manuals de menys qualificació que substitueixen els llocs de treball que abans aportaven les indústries intermèdies i tradicionals".
En les indústries avançades, presents només a Barcelona, Sant Celoni i Olot, no es confirma aquest mecanisme de reducció de la desigualtat. Aquesta evidència indica que seria la pèrdua de pes de les indústries intermèdies i les tradicionals la que incrementa la desigualtat. L’estudi analitza 31 Sistemes Locals de Treball, que són unitats geogràfiques, diferents de les comarques, creades a partir de criteris de mobilitat laboral, i comprova que els territoris que han perdut pes relatiu de la indústria ho han fet per augmentar el pes dels serveis, especialment els de menor qualificació.
Els casos de Guissona i Olot estan molt centrats en la indústria alimentària i el d’Igualada, en el tèxtil, confecció i cuir
Això ha provocat més dualitat de l’ocupació entre els treballadors molt qualificats, preferentment a la indústria, i els molt poc qualificats; i, per tant, més diferències en la distribució de la renda entre els residents. "La presència gran de sectors serveis i, en particular, els menys avançats és el que genera més desigualtats en el territori", conclou l'informe. També clarifica que la indústria genera més equitat en la distribució de la renda però no perquè iguali les rendes cap als nivells més baixos sinó cap als més alts. "La possible hipòtesi segons la qual la indústria genera menor desigualtat a costa de menor renda, no és certa", asseguren.