La cultura es menja la innovació per esmorzar
Llegint algunes reflexions de Peter Drucker aquests dies, vaig rellegir la seva famosa frase, adonant-me com és d'aplicable, no només a l'estratègia, sinó també a la innovació, que en l'entorn actual, cada vegada més s'imbrica (o hauria de) amb l'estratègia.
Per molt que, des de les nostres organitzacions, ens esforcem a contractar el millor equip d'innovació, a treballar amb els millors consultors, a utilitzar les millors metodologies, etc., no aconseguirem convertir-nos en una empresa innovadora si no construïm realment una cultura d'innovació. Però, què és una cultura d'innovació? Bàsicament, una cultura on els professionals que treballen a la companyia desenvolupen capacitats de curiositat i proactivitat que els permeten explotar el present alhora que pensen en el futur.
S'ha parlat molt de les barreres de la innovació: l'organització en sils, la manca d'una estratègia d'innovació o la manca de recursos humans i econòmics per dur-la a terme, però cap barrera és tan alta i difícil de superar com la de la cultura. I quan parlem de cultura, parlem de normes, comportaments, mentalitats, hàbits i, fins i tot, codi de llenguatge, que condicionen, i molt, el rendiment de la innovació.
"No aconseguirem convertir-nos en una empresa innovadora si no construïm realment una cultura d'innovació"
Segons un estudi de McKinsey, el 80% dels directius consideren que la innovació és una de les seves prioritats més importants, però només el 6% d'ells estan satisfets amb els seus resultats. El més rellevant és que aquest percentatge no ha canviat en l'última dècada.
I és que, com aconseguirem resultats si no comencem per crear les condicions adequades perquè aquesta innovació floreixi?
La manca de suport a l'experimentació, a l'error, a saltar-se les ortodòxies de l'organització, a pensar més enllà del dia a dia, de les convencions de la indústria, dels processos actuals i dels fluxos de treball, així com centrar-nos permanentment en nosaltres mateixos sense aixecar mai la vista per veure què és el que ve de fora, no ajuda en res a l'èxit de la innovació a l'empresa.
Una de les qüestions que més afecta és l'assignació de recursos, ja que transmet un missatge molt clar a l'organització. Si l'assignació de recursos se centra únicament en el negoci actual, l'organització entendrà que no estem disposats a explorar nous negocis i no se sentirà confiada a proposar noves idees que ens ajudin a créixer.
Però a més, establir aquesta cultura no només és favorable per a la innovació, sinó també per al funcionament general de l'empresa. Aquelles empreses que obtenen resultats excepcionals en innovació (els principals innovadors que destaquen en els beneficis generats per nous productes, serveis i nous negocis) solen comptar amb persones més positives, creatives i productives.
I no ens hem d'enganyar, la construcció d'aquesta cultura recau en la Direcció. Aquesta ha de transmetre les seves aspiracions i assegurar-se que les seves persones s'alineïn amb elles. El compromís no es demostra únicament en grans discursos, sinó en accions concretes: definició d'una estratègia, assignació de recursos perquè això succeeixi, suport a través d'incentius per a les iniciatives innovadores, formació i metodologia per fer que les coses passin.
"Les persones que treballen en innovació han de ser vistes com a partners per a la resta de l'organització"
I, encara que no tots els empleats han d'estar implicats en el dia a dia de la innovació, és important que tota l'organització l'entengui i la recolzi. Les persones que treballen en innovació han de ser vistes com a partners per a la resta de l'organització i aquesta ha de posicionar la innovació com a una cosa necessària per continuar sent rellevants com a companyia en el present i, sobretot, en el futur. Si no es posiciona la innovació com a alguna cosa imprescindible, les persones que s'hi han de dedicar no podran desenvolupar-la en tot el seu potencial.
I el més important és crear un entorn de confiança, unes condicions on primin la humilitat, el respecte, l'honestedat, la col·laboració i la transparència, on l'error no sigui penalitzat i on experimentar i aprendre formin part del dia a dia. Un entorn que permetrà portar l'organització al següent nivell.