L'efecte Beyoncé
Quantes vegades hem cantat en veu alta els bascos "Kantatzen duen herria, ez da inoiz hilko" (La gent que canta no morirà mai). La música manté la identitat nacional, com una xarxa invisible que s'expandeix de generació en generació. La música crea una cadena entre nosaltres i aquest vincle és indestructible, perquè no hi ha cap força comparable que pugui aturar el flux d'emocions, records i somnis que ens deixen en el nostre interior. Totes les expressions de la cultura semblen tenir aquesta capacitat, però la música és la que crea les connexions més profundes de totes, perquè tots podem cantar, sigui bé o malament (normalment, mediocre).
Si sou d'aquelles persones que creuen que tot el que crea la música és positiu, lectors, potser us sorprendrà la teoria coneguda com "l'efecte Beyoncé".
El juliol de l'any passat, el banc suec Danske Bank va publicar un informe sobre la inflació del país, explicant l'inusual augment dels preus al maig. L'índex de preus de consum d'un sol mes va pujar un 9,7% i es van desgranar les causes del que havia succeït. Com era d'esperar, els efectes de la covid-19, que no han desaparegut del tot, i en particular l'impacte de la guerra a Ucraïna, estaven estretament relacionats amb l'evolució dels preus, però això no explicava l'augment sobtat del maig, que també es va reflectir clarament en l'evolució anterior. L'única persona destacada, segons l'informe del banc, va ser la Beyoncé, que va atraure 90.000 fans en dos concerts a Estocolm aquell mes. Als voltants de l'espectacle es va produir una activitat econòmica poc habitual, perquè aquests milers de persones hi anaven, s'hi quedaven uns dies i sacsejaven bé les seves butxaques amb menjar i beguda. Els fans de Beyoncé són arreu del món, però Suècia va ser visitada principalment pels Estats Units i, com el dòlar va per davant de la corona sueca, sembla que no van prestar massa atenció a les seves despeses. Segons els càlculs dels economistes del banc que van publicar l'estudi, si no hi hagués hagut un concert de Beyonce a Estocolm, la inflació sueca hauria estat un 0,3 inferior.
Vet aquí "l'efecte Beyoncé" per anomenar els impactes econòmics no positius dels esdeveniments que generen grans aglomeracions i activitat econòmica.
Molts dels assistents al concert eren turistes dels Estats Units, època en què diversos diaris publicaven articles d'economia com "Beyoncé, l'enemiga de la inflació". Les etiquetes faciliten la comprensió de les coses, sovint a costa de la veritat.
"Un concert no canviarà la inflació, però pot transformar la manera de veure el món"
La inflació es calcula comparant els preus de la cistella de béns de consum i no només tenint en compte l'augment sobtat de preus d'un sector. Els concerts, el teatre i el cinema pesen menys del 0,8% a la cistella de preus de tots els països europeus, de manera que és poc probable que la inflació a Suècia hagi fet un salt tan inusual com a conseqüència d'un únic esdeveniment, si no a gran escala. Els Jocs Olímpics d'estiu d'enguany poden modificar l'índex de preus al consum a França, però el partit de l'Athletic del dissabte no afectarà el conjunt d'Espanya, tot i que sigui important.
Beyoncé ha publicat un nou àlbum anomenat Cowboy Carter i aviat començarà a girar pel món. Els aficionats es mouran d'un costat a l'altre i els que vulguin comprar entrades no trobaran opcions barates, però això no afectarà l'economia global.
P.S. En el nou treball, Beyoncé s'ha passat a la música country, entre altres coses, per denunciar els esforços conscients fets per esborrar els rastres de la cultura negra en aquest estil i per proclamar la seva arribada. El 2016, la mateixa cantant va rebre força insults per haver participat en un festival de música country. Un concert no canviarà la inflació, però pot transformar la manera de veure el món.